Baseret på virkelige hændelser
Fem minutter, major?
Lad os vente på solen.
Hent min kikkert i dækningsgraven.
Men kommandant...
Gør det.
20. december 1915, Gallipoli, Tyrkiet
Bliv der.
Minefælde?
Kom væk eller dø.
Gudløse svin.
ANZAC-tropperne trækker sig tilbage!
Efter 7 måneders kamp trak ANZAC-tropperne sig tilbage
Jeg kunne ikke finde kikkerten, kommandant.
Jeg havde den på mig. Det vidste jeg ikke. Undskyld.
Det nordvestlige Victoria, Australien
Fire år efter Slaget ved Gallipoli
Jeg tror, vi er tæt på, min ven.
Jeg tror, vi er meget tæt på.
Jeg sagde jo, at der var vand der, ikke?
Jeg sagde det jo.
Tusind og én nat
Lizzie? Er alt i orden?
Arthur har slidt tåen gennem støvlen igen.
Hvad er det, han gør?
Drengene er gået i seng.
De venter på, at du læser for dem.
- Jeg er dødtræt, Lizzie. - Kom nu.
Du ved, det er det bedste tidspunkt på dagen for dem.
"Prins Hussein kaldte på manden
"og spurgte ham, hvorfor tæppet, han ønskede at sælge, var så dyrt,
"og han sagde: 'Det må være lavet af noget meget usædvanligt.'
"Købmanden svarede: 'Min prins,
"Deres forbavselse bliver endnu større, når jeg siger, det er fortryllet.
"'Den, der sætter sig på tæppet, lukker øjnene
"'og siger det magiske ord 'Tangu'
"'kan blive transporteret gennem luften på et øjeblik
"'til det sted, hans hjerte begærer."'
Jeg stødte på vand efter knap fem meter.
Lidt brakt men med et godt tryk.
Med vand vil vi kunne anbringe kvæget i det dalområde.
De har ikke engang tørret mudderet af.
Der er gået fire år, Liz.
Ja. Du er så klog.
Du kan finde vand, men du kan ikke engang finde dine egne børn.
Hvorfor kan du ikke finde dem?
Du mistede dem.
Kom så, Art!
Du vinder ikke nogen medaljer deroppe, makker.
Det tager to timer at nå tilbage til Rainbow. Du må skynde dig.
- Har du forstået det? - Ja, jeg har vist forstået det, far.
- Arthur. - Jeg skal passe på mine brødre
og dukke mit forbandede hoved.
Jeg ved det.
- Elsker dig, far! - Vi ses, far!
Lizzie?
Lizzie!
Du forstår, at jeg med god samvittighed
ikke ville kunne begrave din hustru i indviet jord,
hvis jeg troede, hun havde taget sit eget liv.
Indviet jord er hans løfte til den troende.
Hun faldt i og druknede, så din samvittighed er ren.
Tre sønner blev dræbt.
Det var en vanskelig prøvelse for Eliza.
Jobs Bog har lært os,
at Gud udsætter os for disse prøvelser af en årsag.
Mange familier i området
har gjort lignende ofre for kongen og fædrelandet.
Det er uforskammet af dig at komme herind
og stille krav.
Du har ikke sat dine ben her i fire år.
Du har ikke gået til skrifte.
- Du er fortabt for Gud. - Ja.
Du og Gud kan fodre mig til svinene for min skyld.
Men du kendte denne kvinde.
Hun var her hver søndag.
Jeg har gravet graven. Jeg har lavet kisten.
Jeg beder dig bare sige nogle ord og kaste noget jord.
Din vogn
ville gøre stor nytte i vores menighed.
Et offer til Gud.
Den kan han også lige så godt tage.
Kom så.
Her.
Jeg skal nok finde dem, elskede.
Jeg skal nok finde dem.
Vi er der næsten.
Tak.
Ikke nu. Senere, tak.
Så nu har vi brug for eskortering i vores eget land.
Hvorfor tage os med tilbage til dette sted?
Major Hasan Bey
er her for at se oberstløjtnant Hughes ved krigsgravene...
Vi ved, hvem han er, makker.
Javel!
Imperiets krigsgravsenhed Gallipoli 1919
For fire år siden havde jeg fået Victoria-korset for at skyde det svin.
Oberstløjtnant Hughes, må jeg præsentere major Hasan Bey.
- Major Bey var kommandant i... - Bare major Hasan.
- Bey betyder bare "hr.". - Det er sandt.
Hr. Bey sendte Deres drenge gennem helvede...
Vi ved alle, hvem major Hasan er, løjtnant, tak.
Engelsk?
Jeg kan se, De langt om længe har erobret halvøen.
Ja.
Vi tabte slaget og vandt krigen.
Sergent Tucker vil ledsage Dem til Deres telt.
Måske kan vi mødes i mit telt, når De har forfrisket Dem?
- Tak. - Denne vej.
Mens jeg er her, vil jeg gøre mig nyttig.
Hvis De har heste, der kræver lidt arbejde, kunne jeg tage en ridetur.
Helst én med lidt energi.
Sergent Tucker, vis løjtnant Greeves Widow Maker.
- Hun kunne trænge til lidt motion. - Med fornøjelse.
Vi har allerede startet arbejdet i dette område
fra Nek ned til bakke 971.
Jeg formoder, krigsdepartementet informerede Dem.
Vi vil sætte pris på Deres hjælp til at finde vores døde.
Deres døde?
Vi mistede over 10.000 ANZAC-soldater på Gallipoli,
og vi ved stadig ikke, hvor halvdelen er.
Nogle fik en ordentlig begravelse, men mange grave er væk,
vokset til eller skyllet væk,
eller deres kors blev brugt som brænde, efter vi rejste.
Trak Dem tilbage.
- Var De her? - First Light Horse.
Hvad har De brug for fra mig?
Terrænet har forandret sig, men De kender området bedst.
Jeg håbede, De kunne hjælpe os med at finde de soldater, vi mistede.
Vi kan starte i morgen tidlig.
Vi mistede 70.000 mænd her
i Canakkale.
For mig er stedet én stor grav.
Jemal.
Jeg ved ikke, hvad I klynkede over.
Det er en sand Edens have.
Hvis Deres tropper havde erobret denne bakke
den første dag,
havde vi været færdige.
Hvor tæt på var vi?
Der.
Værsgo.
Deres Edens have.
Joshua! Hvor er drengene?
Ed, Henry, lad os tage hjem. Løb!
Kom så, Ed!
Drenge!
Skynd jer!
Art!
Ed!
Duk jer!
Art, hjælp!
Alt er i orden, drenge.
Godt klaret, Art, at du ikke efterlod dine brødre.
Ed, hvad er det magiske ord? Det, der får tæppet til at flyve?
- Tonga? - Tangu, din abekat.
Det er rigtigt, Tangu.
Kom så, omfavn hinanden. Helt tæt. Luk øjnene.
- Ed smugkigger, far. - Ed, luk øjnene.
Det virker kun, hvis man lukker øjnene.
Godt, drenge. Lad os komme væk herfra. Alle sammen!
Tangu!
Istanbul Tre måneder efter afrejsen fra Australien
Hr! Dette hotel. Seks værelser, meget fine værelser!
Vær så venlig, hr!
Hr., til Dem! Meget rent, meget billigt!
Forsvind, begge to.
Gå så. Nej.
- Nej? - Nej.
Min mor kan lave, hvad De har lyst til.
- Varmt vand. Ingen tyskere. - Nej.
- Gå med dig. - Smukt hotel. Det bedste værelse.
Jeg skal til Gallipoli.
Hvordan kommer jeg til Gallipoli?
- Jeg vil til Gallipoli. - Rene lagner, varmt vand.
- Hr! - Gallipoli.
Hr!
Kom til vores hotel!
Smukt hotel. Smuk udsigt.
Min anne kan lave, hvad De har lyst til.
Måske kan De hjælpe mig. Jeg skal til Gallipoli.
Nej, De skal ikke. Ingen tager dertil uden en tilladelse.
De skal tage til det britiske krigsdepartement i Sultanahmet.
Hvor?
- Sultanahmet. Kom så! - Den gamle by. Og...
Jeg ville holde øje med bagagen, hvis jeg var Dem.
Det er nogle snilde små lømler.
Hr! Hvor skal De hen?
Lille møgunge.
Giv mig min taske, din lille møgunge.
Se? Smukt hotel.
Rene lagner. Varmt vand. Ingen tyskere.
Mor. Jeg har fundet en udlænding.
Min kloge, lille mand. Jeg kunne spise dig.
Goddag.
Jeg har brug for et værelse.
Er De fra England?
Nej, jeg er fra Australien.
Jeg beklager.
Orhan har begået en fejl. Vi har ingen værelser.
Deres søn trak mig halvvejs gennem denne usle by.
Nej, nej, nej.
Drengen havde ret.
Vores bedste værelse er nu ledigt, hr...
Connor. Joshua Connor.
Jeg vil ikke have ham her.
Vi kan ikke tillade os den luksus at vælge.
De er meget velkommen, hr. Connor.
Værelset ligger oven for trapperne. Der er morgenmad klokken 8.00.
Skal hun hente en kop te?
Nej, tak.
Men Deres søn nævnte, at der muligvis var lidt varmt vand.
Det er skammeligt at lyve. Du er en forkælet mors dreng.
Det er i orden. Jeg har nok misforstået.
Vær så venlig. Det er hans pligt.
Tusind tak.
Det er Deres værelse.
Du virker til at vide, hvor alting er.
Kan du tage mig med til krigsdepartementet i morgen?
- Jeg betaler dig. - Ja, det gør De.
Far, stop!
Stop!
Vi har ikke slået den ihjel endnu, far.
Håndklæder til Dem, hr. Connor.
Jeg er ved at gøre et varmt bad klar til Dem.
Det vil tage lidt tid. Min søn er ikke nogen løgner.
Han virker til at være en meget kvik dreng.
Det er han. Meget kvik.
Har De børn?
Ja. Tre sønner.
Hvad sælger de?
De sælger ikke noget, hr. Connor.
De kalder til bøn.
Deres rejseguide er ikke opdateret.
Jeg kom ikke for at gå på sightseeing.
De bør i det mindste se Den Blå Moské.
Selv i min usle by er det et smukt sted, hvor man kan finde Gud.
Jeg kom her heller ikke for ham. Jeg er på vej til Gallipoli.
De mener Canakkale.
Der er der ikke andet end spøgelser.
Min søn kan ikke hjælpe Dem i morgen. Der er brug for ham her.
Tag et bad, og kom tilbage.
Jeg må desværre informere Dem, at vi ikke giver civile
rejsetilladelser til Dardanellerne.
Det er stadig et meget følsomt militærområde.
Vores græske venner har faktisk gjort tingene endnu mere komplicerede
ved at invadere den tyrkiske vestkyst.
Der vil gå noget tid, før vi kan bringe orden i dette kaos.
Arthur, Henry
og Edward Connor.
De tjente alle under den 7. australske bataljon.
De meldte sig til tjeneste sammen,
og de døde sammen.
De blev alle dræbt den samme dag.
Den 7. august
1915 ved Det Ensomme Fyrretræ.
Ja.
Imperiets krigsgravsenhed befinder sig på halvøen lige nu.
De har en kæmpeopgave foran sig.
De forstår nok, at mændene på Gallipoli er eksperter.
Jeg har bare brug for et stykke papir og et stempel,
der giver mig lov til at tage dertil.
Det kan jeg ikke, hr. Connor, om jeg så havde lyst.
Jeg kan finde dem.
Hvordan kan De gøre Dem det håb?
Ved De, hvad hæren gjorde med de døde soldater
efter Waterloo, Krim, Khartoum?
De gravede et kæmpestort, forbandet hul
og kastede dem alle deri med nogle få håndfulde kalk.
Ingen navne.
Heste, muldyr
og mændene.
Alle forvandledes til gødning.
Dette er den første krig, hvor nogen har bekymret sig.
Mine drenge
bør begraves derhjemme ved siden af deres mor.
Tag hjem, hr. Connor.
Tyrkisk nationalistdemonstration
Englændere, rejs hjem!
Kom.
Findes der sådan nogle bygninger, hvor De kommer fra?
Men han gav ikke op.
Han blev ved med at kæmpe i tre dage.
Han betalte mig 25 paista og købte denne...
Jeg sagde, min søn havde ting at gøre her, hr. Connor.
- Jeg... - Han er ti år!
Hvad forventede De, han ville sige?
Giv ham pengene tilbage.
Men mor...
Giv ham dem!
Behold dem. Det er vores hemmelighed.
- Godmorgen. - Hr. Connor.
- Vil De have morgenmad? - Ja, tak.
Jeg glæder mig umådeligt over Deres besøg, professor.
Jeg var netop ved at undersøge sultan Mehmets hæmorider.
Undskyld, jeg forstår ikke.
Jøsses, de er enorme...
...og de lækker.
Hvad siger han?
Min far håber, De nyder morgenmaden.
De har vel ikke et...
Et kogt æg?
Jeg kan ikke holde det rum ud mere.
Det var altid så fyldt med latter.
Det liv, din far lovede, var en illusion.
Du kan ikke længere lade, som om du er europæer.
Orhan, gå ud og find et æg til mig.
Ayshe.
Du er en osmannisk kvinde.
Det er på tide, at du opfører dig som én.
Du ved, hvad der forventes af dig.
Du må gøre det rigtige...
omend det bare er for drengens skyld.
Det kræver en nænsom hånd at fjerne dem.
Vil De hjælpe mig?
Tak.
Hvor er hans kone?
Hvor skulle jeg vide det fra, far? Spørg ham, hvis du vil vide det.
På engelsk. Han taler ikke andet.
Engelsk?
Deres kone. Han spørger, hvor hun er.
Hun er død.
Og Deres sønner?
Jeg kan se det i hans øjne.
De kan ikke tage til Gallipoli uden papirer.
Tag færgen til byen Chanak, og find så en fisker.
Hvis De betaler ham nok, vil han sejle Dem over stræderne.
De vil ikke få brug for britiske tilladelser.
Tak.
Hr. Joshua!
Vær sød at finde min baba i Canakkale.
Sig til ham, at han skal komme hjem. Anne har brug for ham.
Er det din far?
- Hvem er manden på hotellet? - Min onkel.
Jeg skal nok lede.
Få ham med hjem!
Hvad lavede De før krigen?
Dette er Det Osmanniske Rige.
Der er ikke noget "før krigen".
I et andet liv var jeg arkitekt.
Jeg var civilingeniør.
Hr!
Venter vi selskab?
Uanset hvem de er, så før dem til mit telt.
Sergent, tag med løjtnant Greeves sammen med et par mænd.
Hr.
Hr. Connor, jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
De forlader Deres farm,
og De ankommer uanmeldt til dette rædslens sted og til hvilken nytte?
Gallipoli er 13 kvadratkilometer stort med sammenstyrtede skyttegrave,
bombekratere, pigtråd
og flere ueksploderede granater end der er sten på stranden.
Det er ikke sikkert her.
Jeg ved, hvilken dag mine sønner blev dræbt
ved Det Ensomme Fyrretræ.
Der er et kort.
Han skrev for sidste gang i sin dagbog den 7. august.
De kan være sikker på,
at mit mål er at sætte et navn ved siden af hver eneste mand,
herunder Deres sønner.
Jeg beklager, men De kan ikke blive.
Tucker.
Følg hr. Connor tilbage til sin båd.
Deres sønner?
- Hr? Aftensmad. - Kom ind, Dawson.
Put De det i grinetøjet.
Det er virkelig lækkert, ikke?
Hr?
Der er noget, De måske vil se.
Pokkers.
Skal jeg arrestere ham?
Og hvad så bagefter?
Giv ham noget mad.
Og et tæppe.
Er de alle sammen så stædige?
Ja, det er et spørgsmål om national stolthed for dem.
De ville klare Dem godt der.
Svømmer De ikke?
Nej.
Hvad vil De gøre med farmeren?
Et forsyningsskib sejler til Konstantinopel om to dage.
Måske kunne vi hjælpe ham indtil da?
De ved, hvad chancerne er for at finde drengene.
Vi ved, hvilken dag de blev dræbt.
Jeg kender området.
Ja, vi kender det begge,
men hvorfor ændre alt for én far, der ikke kan blive hjemme?
Fordi han er den eneste far, der er kommet for at lede.
Sergent!
Ændring i planen.
Hvem er tyrkeren?
Snigmorderen Hasan.
Så vores land og gjorde det af med os.
Den køter udslettede halvdelen af min bataljon.
Han kunne have dræbt Deres drenge.
Vi er alle de bedste venner nu.
Serverer morgenmad for ham hver morgen.
Tyrkiske knogler
Bare rolig, hr. Connor.
Det er tyrkernes, ikke vores.
Det her var vores frontlinje.
Deres soldater stod der. Maskingevær her.
Maskingevær her. Og ét mere der.
Vi kunne se Deres soldater.
Så mange blå øjne.
Det bringer held i Tyrkiet at have blå øjne.
Overalt undtagen her.
Hør efter, drenge!
Vi skal have venstre flanke frem!
Hold hovederne lavt. Skub fremad!
Nu!
Stik det op i næsen på de fjolser!
Vi tager skyttegraven i aften!
De kaster med sten, drenge. Deres ammunition er sluppet op!
Så går vi efter de svin!
Alle som én!
Så gør vi det. Kom så!
Kom så, af sted!
Deres soldater kom fra to sider. Her og her.
Vi byggede et tag til at beskytte os mod granatilden.
I stedet skabte vi en fælde for os selv.
Inden for var det bajonetter,
knive, hænder,
tænder.
Der var så mørkt og trængt, at vi ikke kunne se, hvem vi ramte.
Tre dage.
Vi stoppede kun, fordi vi ikke kunne kravle over ligene.
Så længe Allah lader mig trække vejret,
vil jeg ikke opleve noget lignende igen.
Er du okay, Artie?
Stik af, I to. Bare tag af sted!
Javel, makker!
Hvad du end siger.
Bare tag af sted!
Nej!
De er lige her.
Hr.
Det er Deres søn, Edward.
Jeg ville ikke gøre det.
Svinene henrettede ham.
Han gav ordre til ikke at tage fanger.
Han slog de syge ihjel. Han skød de sårede.
Ét skud gennem hovedet. Sådan gjorde de det.
Især ham.
Han slog Deres søn ihjel.
Han gav dem ikke en chance. Det var det, han gjorde!
Stop ham!
Stop ham, sagde jeg!
Rolig, sergent.
De dræbte mine sønner!
De sendte dem af sted, hr. Connor. De invaderede os.
Før ham væk. Bevogt ham.
Jeg beklager dybt.
Han har to sønner mere.
Vi bør lede videre.
Krigen er forbi, sergent.
Vi fandt Henry.
Han lå ved siden af ham.
Hvordan vidste De, at de ville være der?
Men De har ikke fundet Arthur endnu.
Vi har kæmmet området grundigt.
Han ville aldrig efterlade sine brødre, så han må være der.
Vi giver Henry og Edward en ordentlig begravelse.
Jeg lovede deres mor at finde dem og...
Og tage dem med hjem.
Dette er deres hjem nu.
Det er ikke fjendens land mere.
De er blandt venner, sikkert de tætteste de har haft.
Lad dem blive, så vil de altid være det.
Tag dem med hjem, og de vil bare være et par døde gutter på kirkegården.
Hun ville have dem begravet i indviet jord.
Hvor meget blod skal der til for at gøre den hellig?
Vi mistede over 2.000 mænd på de fire dage ved Det Ensomme Fyrretræ.
Tyrkerne mistede 7.000.
Vi tog heller ikke så mange fanger.
Jeg ved ikke, om jeg kan tilgive os.
"Prinsen lukkede sine øjne og sagde: 'Tangu.'
E. R. CONNOR 17 ÅR - R.I.P.
"Og han fløj gennem natten til hans fars jorder.
"Da tæppet landede blidt på græsset foran kongeslottet,
"faldt sultanen på knæ.
"Salte tårer efterlod striber på hans kinder.
"Da han omfavnede Prins Hussein, græd han: 'Min søn.
HENRY K. CONNOR 19 ÅR - R.I.P.
"'Min søn.
"'Efter alle dine fantastiske eventyr
"'har det magiske tæppe bragt dig hertil på de fire vinde,
"'dit hjem."'
Deres telegram...
Jeg har spildt en hel dag...
...på at stå i kø...
...og drikke elendig te.
Jeg hører, der er et bordel i nærheden af postkontoret.
Er det sandt...
Jeg har nok hørt om det.
Grækerne har taget Smyrna.
Briterne stod bare og så på.
Vi er nødt til at gøre noget.
Bestemt.
Ellers bestemmer briterne, hvor meget at vores land vi beholder.
Hvorfor bekymrer De Dem om denne farmer?
Han vil slå Dem ihjel.
Undskyld jeg forstyrrer.
Major Hasan.
Jeg ville undskylde mit udbrud.
Der er et persisk ordsprog, der siger:
"Må De overleve Deres børn."
Det lyder som en velsignelse,
men det er den værste forbandelse, der kan ramme et menneske.
Jeg fik tilsendt denne liste fra Istanbul.
Dette er Deres efternavn.
Hvad er det for en liste?
Hvis det er Deres søn,
blev han taget til fange.
Han døde ikke her.
Han forlod Canakkale. I live.
Hvorfor sørger hun ikke?
Ayshe lader stadig, som om min bror er i live.
Jeg tager hende gerne som min anden hustru.
Fatma er enig. Jeg har råd til det.
Joshua Bey!
Hej.
Fandt De min far?
Nej.
Undskyld, forstyrrer jeg? Er det hans fødselsdag?
Nej, hans Sünnet.
Satans. Det er privat.
- Nej! - Undskyld.
Vil De se mit ar?
Tak, makker. Nej.
Du har gæster.
Velkommen tilbage til Istanbul, hr. Connor.
- De er altid velkommen. - Tak.
Jeg beklager, major.
Admiral Calthorpe er nødt til at ændre mødets dato.
Måske næste tirsdag? Passer det Dem?
Ja.
Hvis admiralen også kunne gøre det samme med grækerne.
Lad os håndtere grækerne via de egnede, diplomatiske kanaler.
Lad os ikke opleve endnu en krig.
Det er den samme krig. Den er ikke ovre.
Major Hasan, kan De give mig navnet...
Nej.
Jeg er færdig med at hjælpe.
Hr. Connor. Har De Deres pas?
De fik specifikt ordre om ikke at tage til Gallipoli.
Jeg er ikke med i Deres hær.
Jeg vil bare have navnet på den fængselslejr, min søn blev sendt til.
Hvis Deres søn ikke vendte hjem, er den triste sandhed den,
at han døde.
Det her var Det Osmanniske Rige,
ét af de største imperier, der har eksisteret i verden,
og i øjeblikket er det ved at blive delt.
Bolsjevikkerne vil have Sortehavet.
Franskmændene og italienerne vil have Det Ægæiske Hav.
Og for øjeblikket i Anatolien, hvor fængselslejrene var,
er tyrkerne og grækerne ved at forvandle stedet
til ét stort blodbad.
Så hvor i al denne galskab
vil De gerne have, vi begynder at lede efter Deres søn?
De sagde, fængselslejrene lå i Anatolien, ikke?
Hvem har de dokumenter? Den tyrkiske hær?
Lejrene er væk. De er alle sammen væk.
Og det er De også.
Løjtnant, vis hr. Connor ud.
Jeg vil være på Deres hotel klokken 4.00 på torsdag
med Deres pas og en billet hjem via Calcutta,
en gestus fra den britiske hær.
Vi vil sørge for, at De ikke misser den båd.
Har De da ikke spurgt Dem selv om,
hvis Deres søn stadig var i live,
ville han så ikke bare komme hjem?
Hr. Connor, vær så venlig.
Min bror døde på den forbandede halvø.
Min forlovede arbejder for Røde Kors her.
Hvis det kan være til hjælp, kan jeg arrangere en aftale.
Det ville være en stor hjælp, tak.
Hr. Connor, jeg tror, De selv kan finde ud herfra.
Held og lykke.
Tak endnu en gang.
Major Hasan?
Jeg skal tale med major Hasan.
Han fulgte efter Dem hele vejen.
Han får os alle hængt.
Ingen vil sige, hvilken lejr min søn blev sendt til.
Deres hær må have dokumenter.
Jeg har nået en blindgyde.
Så befinder vi os på samme sted.
Jeg sagde til Dem, jeg ikke kan hjælpe mere.
Kom aldrig tilbage hertil, hr. Connor.
Før ham tilbage til hotellet.
Lader De ham leve, udsætter De os alle for en risiko.
Hvorfor? Tilgivelse? Forløsning?
De var der.
Nogle ting bør aldrig glemmes.
Kom med mig.
Han er flot, ikke?
Synes du ikke? Stor og stærk.
Jeg tænker ikke på andre mænd. Jeg er gift.
Nej, naturligvis ikke.
Hele hans udstyr er der, Ayshe.
Ude af træning, men det hele er der!
Anne, Joshua Bey kommer med os hen til cisternen.
Nej. Det er bare os to i dag.
En særlig oplevelse.
Jeg beklager, hr. Connor. Det er ikke muligt.
- Det ville ikke være passende. - Jeg forstår.
Næste gang.
Mor. Vær nu sød.
Hr. Connor.
Måske hvis De gik 20 skridt bag os?
Det ville ikke medføre nogen skam.
Jeg henter min hat og min frakke.
Der hvor jeg bor, mit hjem.
Nogle gange regner det ikke i tre eller fire år.
Vi må finde det vand, der er løbet ned i jordens revner.
Hvordan finder De det under jorden?
Der er et trick.
Men man skal mærke det.
Kan De mærke det hver gang?
Nej.
Jeg har gravet mange brønde, som viste sig at være huller.
Jeg skal vise dig det.
Jeg har noget, der tilhører Dem.
Orhan bad mig finde Deres mand.
Jeg hader det billede.
Turgut er musiker, ikke soldat.
Hvor længe var De gift?
Jeg er gift.
I tolv år.
Min mor havde arrangeret, at jeg skulle gifte mig med en anden,
men min far kæmpede imod.
Han sagde til hende:
"Hvorfor skal vores datter blive lige så ulykkelig som os?"
Det er ikke nemt at gifte sig af kærlighed her.
Måske havde min mor ret.
Turgut var vanvittig.
Stakkevis af ubetalte regninger, musik døgnet rundt, dovne venner.
Jeg savner kaosset.
Bare min mor havde arrangeret mit ægteskab.
Elskede De ikke Deres kone?
Jeg forgudede hende.
Jeg var bare så dårlig til at gøre kur.
Jeg tror, hun giftede sig med mig af utålmodighed.
- Men det var lykkeligt? - Meget.
Indtil drengene forsvandt.
Det er godt at vide, hvor de er.
Ikke længere forsvundet eller navnløse mere.
De sagde, at min ældste søn blev taget til fange.
- Er han i live? - Det ved jeg ikke.
Men De har håb.
Håb er nødvendigt, hvor jeg kommer fra.
Godnat, hr. Connor.
Godnat.
Ayshe, du ved, hvad der forventes af dig.
Først skal du sørge ifølge traditionen,
og bagefter kan vi gifte os.
Du må gøre det rigtige,
omend det bare er for drengens skyld.
Omer vil gøre dig selskab hver tredje nat.
Jeg kommer i aften, og så taler vi med Orhan.
Giv mig én dag mere.
Jeg vil gerne selv fortælle ham det.
På min egen måde.
Pas på. Deres skæbne står deri.
Det er en fjollet bondeleg. Og De skal drikke den først.
Nu venter vi.
Kaffen afgør, hvilke beslutninger vi tager her.
Forretning, ferie, endda vores ægtemænd.
Fungerer det?
Når to familier går sammen for at arrangere et ægteskab,
serverer den unge pige kaffe for dem.
Hvis den er sød, accepterer hun manden.
Hvis den er bitter, må han gå.
Jo mere sukker, jo dybere er kærligheden.
Det er noget sludder, bønderne har fundet på.
Du er ikke klædt i sort.
Førend jeg er sikker på, at Turgut er død, kan jeg ikke...
- Tror du, jeg er dum? - Nej...
Vi ved det begge to.
Alle ved det undtagen Orhan.
Min bror er i himlen.
Jeg er ikke klar til at gifte mig igen.
Du kom til mit hus, og vi var enige.
Du ville ydmyge mig foran min familie.
Ægteskabet er ikke for din skyld. Det er for Orhans skyld.
Han bliver min søn.
Det er min pligt over for min bror.
Sådan gør vi tingene!
Nej, sådan gør du tingene.
Orhan! Kom!
Nej.
Orhan!
Din stolthed er skyld i det her.
Vær nu sød, ikke på denne måde.
Hvad har jeg gjort?
Ingenting, min engel. Gå.
Din far har været død i fire år.
Din mor har løjet for dig.
Lyt ikke til ham.
Din far er en helt.
Vær stolt.
Mor!
Det er derfor, Gud aldrig har givet dig en søn.
Du får ham aldrig.
Du får aldrig mig eller dette sted.
Du er ikke bedre end luderen ovenpå.
Bliv her.
Stop!
Stop, fjols! Det kommer ikke Dem ved!
Er det det, du vil have?
Fjenden?
Det har intet med ham at gøre!
Min bror var et fjols!
Du bringer skam over vores familie!
Den idiot forstår ikke et ord af vores sprog.
Gå!
Gå! De må tage af sted nu!
De har krænket hans ære! Det tilgiver han ikke!
- Han slog Dem! - Jeg slog ham!
De forstår ingenting. De vil aldrig forstå det!
- Jeg troede, jeg gjorde det rigtige. - Ja.
Ja, De og Deres sønner og Deres hære, De gør alle det rigtige!
De tog Orhans far fra ham og efterlod mig med valg som dette!
Vær sød at lade mig hjælpe i så fald.
Vil De redde os nu?
Jeg har opfostret tre drenge.
Og hvor er de nu?
Det er ikke Deres verden! Tag hjem, hr. Connor!
De behøver ikke at tage af sted.
Hun bliver vred på mig hele tiden.
De kunne blive en god ambassadør, Connor Bey.
Kender De ham? Denne mand har bragt skam over min familie!
Mine ordrer er at føre ham til major Hasan.
Kom, Connor.
Inden da vil vi lære ham noget om ære.
Alle fire?
Vil De kæmpe? Vi er stadig i krig. Meld Dem til nationalisterne.
Kom så.
Jeg fandt Deres søns navn på en liste over sårede.
De førte ham fra Canakkale til en lejr i Afion.
Efter Afion ved vi ikke noget.
Vintrene er hårde.
Mener De, at han døde der?
Vi har ikke flere dokumenter. Vi er osmanner, ikke tyskere.
I morgen vil De befinde Dem på den båd på vej hjem til Australien.
Jemal og jeg rejser østpå mod Ankara.
Mustafa Kemal er ved at samle en nationalisthær der.
Vi skal igennem Afion. Jeg skal spørge, om nogen husker Deres søn.
Kan han mon stadig være i Afion?
Nej.
Som soldat, og som far,
siger jeg Dem det.
Det er for sent at bede.
"Den usynlige vind bærer os gennem verden.
"Husk Gud så meget, at du bliver glemt."
Mustafa Kemal!
Hvem skåler han for?
Tyrkiets fremtid.
Se på ham.
Han er den værste sergent i hele den osmanniske hær.
Jeg har reddet hans liv tre gange.
Ikke en eneste gang i kamp.
Se på ham.
Som en påfugl med et stort overskæg og guldknapper.
"Jeg elsker min kone, jeg elsker mine børn,
"jeg har en stor pind bagi."
I aften dræber vi ham med løvens mælk.
Glem.
Den første australier, jeg mødte, ikke for at skyde ham, men som jeg talte med,
var en tyv ved Det Ensomme Fyrretræ.
Manden vinker med et hvidt stykke stof,
råber og går lige hen over ingenmandsland.
Han bærer på noget.
Tusind geværer er rettet mod ham,
2.000 par øjne, men han går.
Han når hen til os
og efterlader én af vores sårede i vores hænder.
Vi delte en cigaret, og så gik han tilbage.
Og ingen skød ham?
Det burde jeg have gjort.
Da han nåede tilbage,
opdagede jeg, at han havde stjålet mine cigaretter.
Og min lighter.
Hr. Connor.
Undskyld, hvis jeg forstyrrede Dem. Må jeg tage min taske?
Naturligvis. Orhan har stillet den på Deres værelse.
Jeg vil gerne undskylde for alt det, jeg sagde.
Jeg var vred.
Jeg mente ikke noget af det.
Det er mig, der burde undskylde. De har ret.
Jeg fyldte deres hoveder med heltemodigt vrøvl.
Gud, konge og fædreland.
Det var mit hverv at gøre mine drenge til mænd,
og jeg svigtede dem.
Jeg måler en mand efter, hvor meget han elsker sine børn,
ikke efter hvad verden har gjort ved dem.
De henter mig i morgen tidlig.
Nuvel...
De kan ikke rejse på tom mave.
Hr. Connor? Hr. Connor! Godmorgen!
Vær venlig at komme ned. Vi har en lang spadseretur til kajen.
Løjtnant, hvis De vil være så venlig at gå ned til kajen
og tale med kaptajnen
og sørge for, at han venter.
Tak.
Jeg så ham.
Jeg så ham tydeligt. Han er ikke død.
- De kan ikke tage tilbage. - Nej.
Connor!
Kom så.
Spark den forbandede dør ind!
Kom så!
Gå op på taget. De kan nå bymuren.
Kom væk!
Hvor er Connor?
Hvor er Joshua Connor?
Connor!
Ovenpå. Hurtigt!
Pas på tagstenene.
På taget!
Connor!
Han er i live. Det ved jeg, han er.
Jeg beder Dem. Tag mig med.
Af sted!
Løb!
Hop på den anden vogn.
Sergent.
Soldater, tag uniformerne på!
Ambassadør,
hvilken del af Det Osmanniske Rige fik Australien?
For os handlede det ikke om land.
Det handler altid om land.
Vi har ikke brug for mere land.
Vi kæmpede for et princip.
Kæmp, dø og få ingenting. Godt princip.
Vi burde gøre forretninger med det land.
Et våben, ikke?
- I de rette hænder. - Ja?
Det er et spil, der hedder cricket.
- Cricket? - Ja, det er et cricketbat.
Spiller De?
- Ja, alle spiller. - Ja?
Ja. Man har brug for en bold, og det er battet.
Vis os det.
- Man har brug for meget plads. - Ja, ja.
Gutter, gør plads.
Hr. ANZAC vil vise os et spil.
Ryd op. Gør noget plads fri.
Så idéen er, at man har bolden,
og man kaster den i strakt arm
og prøver at ramme gærdet.
- Strakt arm? - Strakt arm.
Klar?
Her kommer den. Se nu.
Sådan. Bare i strakt arm.
Englændere. Altid regler.
Giv mig kæppen.
Sergent.
Vær klar, drenge.
Grækerne er længere inde i landet, end jeg troede.
De terroriserer folk og brænder deres byer.
Vi var engang ét land. Nu er vi konstant i krig.
Rul gardinerne op.
Duk Dem!
Joshua, tag et gevær!
Vi har en officer.
Gør det af med ham...
Skyd ham med hans egen pistol.
Denne mand er min fange.
Han er australier.
Deres allierede.
Australier?
Kænguru?
Jeg er fra Australien, ja.
Lad ham være indtil videre.
Saml alle deres våben.
Led efter guld i deres tasker.
Hurtigt!
ANZAC Bey.
Invader ikke et land, hvis De ikke ved, hvor det ligger.
Gud, tilgiv ham hans synder.
Vores heste har brug for hvile.
- Raki? - Ouzo.
Samme mor.
For Jemal.
Det er et mirakel, at Allah vendte det blinde øje til så længe.
Jeg rider med Dem, indtil vi når Afion.
Joshua! Hvor skal De hen? Afion er denne vej.
Han er her.
Vi leder efter manden, der har bygget møllen.
Arthur!
Han maler ikonerne i den gamle kirke.
- Arthur! - Joshua! Kom.
Arthur?
Art.
Far?
Søn.
Er du her?
Ja.
Det er tid til at komme hjem.
Jeg kommer ikke tilbage.
Det gør ingen af os.
De er døde.
Det ved jeg.
Hvordan har mor det?
Hun er hos dine brødre.
Du bad mig om at passe på dem.
Du sagde: "Pas på dine brødre." Og det gjorde jeg ikke.
Henry fik hovedet skudt af.
Det ene øjeblik var han der, og det næste var han ikke.
Ed kæmpede i timevis.
- Artie. - Hej.
Jeg vil have mor.
Hold ud.
Nogen vil komme og hente os.
Jeg er blevet skudt i maven som en kanin.
Artie.
Ja?
Jeg kan ikke skyde mig selv,
for så kommer jeg ikke i himlen.
Nej, du...
Det må du ikke bede mig om.
- Du er nødt til at gøre det. - Nej.
Du er min bror.
Kravl op på tæppet.
Lad os komme væk herfra.
Bring mig hjem, Artie.
Det virker kun, hvis du lukker øjnene.
Jeg elsker dig.
Tangu.
Jeg slog dem ihjel.
De kan ikke komme hjem.
Så,
ser du...
Det er i orden at efterlade mig her.
Jeg løftede ikke en finger for at stoppe nogen af jer.
Jeg slog dine brødre ihjel, den dag jeg vinkede farvel.
Arthur,
dine brødre lever videre i dig.
Du er nødt til at gå.
Det er for farligt her.
Han har ret, Joshua.
De græske soldater er her.
Jeg er nødt til at tage af sted, nu.
Hvordan kan jeg takke Dem?
Sig til Deres søn, når han har det godt igen,
at han stadig skylder mig en pakke cigaretter.
Og en lighter.
Far!
- Arthur! - Far!
Denne vej!
Giv en hånd med.
Den vil føre dig igennem dalen.
Når du når forbi landsbyen, skal du tage mod nord mod kysten og følge den.
Jeg tager ingen steder uden dig.
Jeg har begravet din mor,
jeg har begravet dine brødre.
Kommer du ikke, har jeg ingen steder at gå hen.
Enten tager vi af sted sammen,
ellers dør vi her.
Sammen.
- Er det koldt? - Nej.
Det er iskoldt.
Tre uger senere.
Når vi er færdige her,
skal vi så ikke se, om vi kan finde noget nyt tøj?
Javel.
Lyder godt.
Vil De have et værelse?
Rene lagner, varmt vand...
Ingen tyskere.
Joshua Bey!
De kom tilbage efter mig!
Velkommen tilbage, hr. Connor. Er det Deres søn?
Arthur.
Orhan.
Vis Arthur vores næstbedste værelse.
Hun er udenfor.
Hr. Connor.
Jeg håber, De har det godt.
De taler tyrkisk som en landsbybeboer.
Er jeg velkommen her?
Alle er velkomne her.
De er ikke overrasket over, at jeg er her.
Det stod i kaffen. For flere uger siden, inden De rejste.
Som jeg sagde, kaffen viser alt.
Under 1. Verdenskrig (1914-1918) blev over 37 millioner
militærfolk og civile dræbt eller såret.
Over 8 millioner blev anført som savnede, og man formoder, de døde.
Denne film er tilegnet alle dem, som stadig står som "savnede og uden navn",
og som lever videre i deres familiers hjerter og minder.
Danish